Här finns inga skurkar eller hjältar.
Judar, muslimer och kristna lever sida vid sida. Utmaningen är...
-Jag får nog inget snabbt svar. -Mason leker bara diplomat.
Han kan förklara Beirut på ett ögonblick.
Få höra den kortare versionen, mr Skiles. Ögonblicksbilden.
Jag brukar säga till folk att om man vill förstå Libanon-
-så ska man tänka sig ett pensionat utan värd.
Det enda de boende har gemensamt är deras fallenhet för svek.
De har levt tillsammans tätt ihop i 20 århundraden.
Så tvåtusen år med hämnd, blodfejder, vendettor, mord.
En ovädersnatt knackar det på dörren. Vem är det? Det är palestinierna.
De vill komma in. Ingen har tagit emot dem och de fryser och är trötta.
De vill komma in direkt.
Stor förvirring i huset. De boende grälar, somliga protesterar vilt.
Vissa säger att de är borta i morgon. Andra tror sig kunna få allierade.
Somliga fasar för vad som händer om de inte öppnar.
Först när palestinierna flyttat in inser de andra tragedin i det hela.
Att palestinierna bara vill bränna ner det israeliska grannhuset.
Välkommen till Beirut.
-Visst sa jag att han är duktig? -Exakt så är det.
-Mr Skiles. -Hur är det?
Hur är det? Ni ser fantastiska ut.
Mason Skiles. God dag. Vi har inte träffats. God dag.
Vi vet vilka vi inte förhandlar med.
Vietnam lärde oss. Och vår president har fullt upp på hemmafronten-
-så jag tror inte vi vill etablera nån slags permanent närvaro.
-Var är du ifrån? -Washington DC.
Välkommen hit.
-Förtjusande fest. -Tack.
Vi vet att många gör allt för att påverka läget i Libanon.
Vi vill inte göra det. Vi vill bara se till att alla får en chans-
-att bidra till en stabil regional ekonomi.
Kongressledamoten kan säkert berätta mer om det.
Karim, det här är våra vänner Angus och Joanna från England.
Karim har hållit alla välgödda. - Bra jobbat.
-Hur gammal är han? -Han är runt 13.
Han kom från ett palestinskt flyktingläger i västra Beirut.
Han har blivit en del av familjen, vilket är väldigt trevligt.
Det här är min vackra fru Nadia.
-Hur trivs ni i Beirut då? -Vi har haft det så bra i Beirut.
Det är en vacker stad som är full av vackra människor.
Framförallt en vacker människa.
Som diplomat i Mellanöstern måste man ta snabba beslut.
Gör man det ofta blir man bättre.
När man ska sluta avtal måste man fortsätta prata.
Så fort pratet tystnar börjar folk slåss.
Vi måste som diplomater förklara för alla parter-
-att det här är förutsättningarna som gäller just nu.
Tack för att ni kom. Jag lämnar er i trygga händer.
Jag måste gå och hälsa. Tack. Roligt att se er.
Alice. Alice helt själv?
Jag hörde om kongressledamöterna. Du vet att det gör mig galen.
-Var är Cal? Jag behöver hjälp. -Han kommer. Nåt på jobbet.
-Uppför alla sig ordentligt? -Det är tidigt.
-Kom, så får du en drink. Hungrig? -Utsvulten.
-Hur går det? -Bra.
Kristna och muslimer i varsitt hörn och Jack Daniels mellan dem.
-Maten är snart klar. Är alla här? -Inte Cal. Vi börjar utan honom.
-Hur är det, älskling? -Mitt nästa liv.
I nästa liv gifter du dig med en snickare.
-Var har du gömt dig? -Chaufförerna tog allt.
Chaufförerna? Tog de allt? De lever för att äta.
Så där. Vi fyller på åt dig och får ut dig igen.
-Hej, älskling. -Har du sett Mason?
-Du ser spänd ut. -Nej, jag vill bara prata med Mason.
-Vad är fel? -Inget, jag bara...
Hej, Karim. Kolla på dig. Vad stilig du är.
-Visst är han, Cal? -Jo, jo, väldigt stilig.
Jag måste gratulera dig. Nadia sa att du klarade ditt prov jättebra.
-Hon hjälpte mig mycket. -Men hon skrev inte provet, va?
-Du hörde det, va? -Ja, väldigt imponerade. Ursäkta.
Där är du. Jag var rädd att jag skulle få dalta med tölparna själv.
-Vi måste prata. -Man tappar tron på demokratin här.
Vi måste prata.
Vi har gått igenom mycket tillsammans.
Och på nåt sätt har vi lyckats undvika isbergen. Nej tack.
Få höra, Cal. Jag har 25 personer där ute som väntar på maten.
Jag har aldrig kommit till dig om nåt operationellt.
-Vad fan pratar vi om? -Karim.
-De vill förhöra Karim. -Vilka?
Alla. Han har en bror. Visste du det?
Va? Nej, han har ju ingen. Varför tror du Nadia tog hand om honom?
Rafid Abu Rajal. De skildes åt -68. Karim kom hit till Beirut.
-Rafid fängslades i Jordanien. -Vänta. Vad gäller det här?
München. Brodern lämnade en hyrbil utanför OS-byn.
De har fingeravtryck och ett vittne. De har det här, Mace.
Det där är Karim och hans bror. För ett halvår sen. Här i Beirut.
-Vilka är de ? -De väntar och vill ha honom nu.
-Vilka är de ? Mossad? -Jag kan hjälpa dig, Mason.
-Det är Mossad. Israel ringer och... -Ni har full kol på det här.
UD drog in din säkerhetsåtkomst för två timmar sen.
-Nån läckte. Det måste göras nu. -Lägg av. Det är ju för fan Karim.
Storterroristens lillebror serverar kanapéer till kongressledamöter.
Släpar ni ut honom? Vad säger Nadia?
Hon ska bli hans fadder. Vi har fixat studentvisum åt honom.
-Han är en del av familjen, Cal. -Det är inte mitt beslut.
Säg till din chef att jag kommer ner och pratar med honom om fem minuter.
Ja...
Karim, du måste vara ärlig mot mig. Om du ljuger kan jag inte hjälpa dig.
Din bror...
-Är han död? Är han död? -När träffade du honom sist?
-Är Rafid död? -Han är inte död.
-Svara. När träffades ni sist? -För ett halvår sen.
-Var? -Han kommer till mig.
-Var kommer han till dig? -Han dyker upp på gatan.
-På gatan? Är han här i Beirut? -Nej, han bor i Spanien nu.
-Han lagar mat och ska öppna krog. -Karim, varför ljög du om det här?
Jag är inte arg på dig. Jag är inte arg på dig.
Du ska bara säga sanningen. Okej?
Hans pass. Han tog ett spanskt pass. Ett nytt namn.
Han sa att ingen kan få veta det. Om jag säger nåt förlorar han allt.
-Jag lovade honom. -Vad händer här ute?
Gå - nu. Gå till köket. Vänta där.
-Vad har han gjort? -Kanske inget. Jag vet inte.
Jag måste lösa det. Gå in igen och få in maten i tid. Jag kommer strax.
-Det är illa, va? -Inget som inte kan fixas.
Karim. Är du okej?
Vad är det?
Jag kan lova att jag har honom på ambassaden i morgon bitti.
Ledsen, mr Skiles, men jag får inte förhandla om det här.
-Jag har ofta suttit i samma knipa. -Det här kan lösas smidigt.
-Knappast. Vet han läget? -Ja, jag förklarade det.
Mr Riley basar inte här. Han skulle få ut mannen. Det gick inte.
Det är en 13-årig pojke. Barnet är ofarligt.
Vi är inte här för att analysera.
Om du inte kan lösa mitt problem så får du ringa nån som kan det.
-Vi har förlorat det alternativet. -Då backar du och klurar ut var...
Mace!
Mason! Vänta.
Akta, akta!
Mason! Nadia!
-Nadia! -Karim!
Nadia!
Få ut honom!
Nadia! Hjälp mig, Mason!
-Mason! -Nej!
-Mason! -Ta mig!
Släpp henne.
Släpp ditt vapen!
-Kom hit, Karim! -Mason!
Karim.
-Släpp vapnet! Annars dör hon! -Snälla, nej. Låt henne vara.
Mason!
Låt henne vara.
Kör, kör, kör!
Lämna mig inte. Nej, nej, nej. Nej, älskling.
Stanna, stanna.
Gå inte ut utan regnrock. Du behöver den.
Fortsatta skurar i Bostonområdet till efter kvällsrusningen.
Det var trafiken och vädret på WCBN.
Klockan är 7.15 och jag är Jean Emerson.
Snart diskuterar Jerry Corbin Bostons framtid...
10 år senare
Hördu!
-Är du okej där inne? -Ja, sir.
Du låter inte helt säker. På väg in eller ut?
Nej, jag bor på hotellet. Jag var på väg in.
Okej. Prova att sova inomhus.
Okej, punkt 5: naturlig avgång. Vi har enats om det här.
Jerry godkänner kollektivavtalet, facket avstår turordningen.
Punkt 6: borgensförbindelser.
Säkerhetsbonusarna ställs som säkerhet för försäkringspremierna.
Vi får färre olyckor, färre krav och ett bättre paket.
Alla vinner. Okej, hörni.
Vi har löst sex frågor och vi måste nu inse hur långt vi har kommit.
-Sex av tio. -Av nio.
-Ser du? -Är det övertiden nu igen?
-Det skulle inte diskuteras. -Bägge sidor måste visa fler kort.
-Siffrorna visar vart vi vill gå. -Jag blir våldtagen här, Mason.
-Bevisa det! -Jag går.
-Jag åker hem och börjar om. -Vad då, börjar om?
-Med mitt första bud. -Är det ett hot, Jerry?
Många som ringer hade mördat för lönen jag gav er för 20 år sen.
-Du vågar inte lockouta oss! -Vi tar en paus.
-Jag fixar en strejk på en kvart! -Gör det då!
Få se på den här strejken!
Skit ner ditt, ditt jävla...! Kyss mitt feta jävla arsle!
-Det gick ju bra...! -De lugnar ner sig.
Avtalet talar för sig självt.
Vi låter dem smälta baksidan, så kommer de igen om några dar.
Hur gör vi med affären i Providence?
De tog en lokal förmåga. En advokat.
Jag skulle säga det i morse, men du hade fullt upp.
-Ska vi ta en drink på Foleys? -Jag har erbjudits nytt jobb.
Det är i New York.
Vi diskuterar lön och sånt, men det är inte därför jag vill sluta.
Jag överger dig inte. Du behöver semester, Mace.
På riktigt. Få lite sol, gå runt, ta en paus.
Du kommer klara dig bra i New York. Du kommer klara dig bra.
HEMLIGT
Från: USA:s ambassad i Beirut Till: Nationella säkerhetsmyndigheten
Överste Ruzak.
GRÅ BIL HITTAD
De har hittat bilen.
INGEN I BILEN
-Packa din väska. -Jag har den på mitt kontor.
Mason? Mason Skiles?
-Minns du mig? Ray Sullivan. -Visst.
Du mäklade fram ett avtal åt oss om ett fiberoptikprojekt i Needham.
Sully. Självklart.
-Hur är det? Jag är ledsen. -Det händer mig tio gånger om dan.
Vi förhandlar en arbetskonflikt här.
Jag slår bara ihjäl lite tid medan parterna lugnar ner sig lite.
Jag talade med din partner. Han sa att du kunde vara här.
I morse väcktes jag av ett samtal från gemensamma vänner i Washington.
De vet att jag är i området och bad mig prata med dig.
Amerikanska universitet i Beirut fick återbud från en föreläsare.
Tvärkulturell medling var ämnet.
Mina vänner hoppades att du som alumni kunde hoppa in.
Du får en check. 6 500 dollar och en förstaklassbiljett.
-Jag återvänder aldrig till Beirut. -Planet går från Logan kl. 20.45.
Det låter som om du har runt sex timmar på dig att hitta nån annan.
Det är inte ett alternativ.
Det hade gjort det mycket enklare för oss båda om jag visste vad som hände-
-men jag skulle säga till dig att det är extremt bråttom-
-och myndigheten blir oerhört tacksam om du samarbetar.
Det är inget lätt beslut, Mason. De vet det.
-Säg att jag inte har nåt pass. -Du fick ett pass med biljetten.
-Kul att träffa dig, Ray. -Kan du göra mig en tjänst?
Om du missar planet så har det här aldrig hänt.
Detta är mitt sista meddelande, för det här är rena skiten.
Dennis har varslat om strejk. Jag vet inte om du vet det.
Jag är i New York. Pam har mina nycklar.
Jag vet inte vad jag ska säga mer. Vill du prata så vet du var jag är.
Mason Francis Skiles. 45 år gammal.
Doktorand i Oxford i arabiska och mellanösternstudier.
Han kom hit 1962 och jobbade som universitetslektor.
Värvades till UD -63 och hamnade i Kairo, Damaskus och Tel Aviv.
1969 blev han departementsråd för mellanösternfrågor i DC.
Han gifter sig, publiceras och citeras ofta.
Kissinger gillar honom och sätter honom på fredsavtalet i Paris.
1971 återvänder han till Beirut och blir ambassadråd här.
Hans fru... Don har säkert berättat om incidenten i Skiles hus här -72.
-Hans fru och Abu Rajal-bröderna? -Jag kan läsa, ms Crowder.
Men var står han nu?
Han lämnade Beirut -73 före inbördeskriget.
Han var chefsförhandlare på Bostons handelsråd och startade sen eget.
Nu har han en liten tvåmansfirma. Mest lokala arbetskonflikter.
Så...från Kissinger till dasset.
-Han har alkoholproblem. -Jisses. Hur illa?
Han hjälptes ombord på planet.
Hinner vi med det här tjafset? Få höra, Don.
Han är stött gods. En föregångare som klantade sig.
-Men han är hanterbar. -Frank? Du kände honom förut.
Spela inte kort med honom, Gary.
Ta det lugnt.
Mr Skiles! Mr Skiles!
Bernard Teppler, amerikanska universitet. Välkommen. Jag ska...
Välkommen till Beirut. Vi är så glada över att er här.
Jag är er kontakt på universitetet och får er dit ni behöver komma.
Beirut har ändrats mycket de senaste sju åren. Ni missade inbördeskriget.
-Jag ska bo på hotell L´Admiral. -Just det, vi bokade lyxsviten åt er.
På granatsidan, tyvärr. Strandsidan var full.
-Rue du Nabil går snabbare. -Rue du Nabil går inte i dag.
Stor bilbomb i går kväll. Många döda.
-Vem tände den stubinen? -Här beror det på vem man frågar.
PLO sa Amalmilisen, som skyllde på de kristna-
-som sa druserna, som skyllde på syriska armén.
Damaskus radio säger att israelerna söker skäl för att gå över gränsen.
-För Israel är det alltid PLO. -Inte PLO.
-Hizbollahshiiter, säger min fru. -Vad säger du?
Att vi inte kör Rue du Nabil.
-De kollar papper, så... -Fan. Jag behöver tyvärr ditt pass.
Ingen fara. PLO:s kontroller är helt okej.
Pass.
Välkommen till den gröna linjen. Vägen delar östra och västra Beirut.
Ett av inbördeskrigets charmiga nya landmärken.
Muslimer i väst, kristna i öst. Inte mycket plats för oss andra.
Tack! Tack så mycket!
Vid skjutning på hotellet, stanna på ert rum och fotografera inte.
Jävlar.
En till, tack.
Mr Skiles? Mr Skiles?
Hej. Jag är Sandy Crowder. Vice kulturattaché på ambassaden.
-Trevligt att träffas. -Vilken överraskning.
Jag hjälper till på universitetet och de sa att du var i stan.
-Jag vet att du kom nyss. -Ja, nej... Sitt, sitt.
Nej, jag har bilen där ute. Du vill kanske lämna hotellet.
Vad lustigt. Jag tänkte precis hur mycket jag behövde en guide.
-Verkligen? -Nej.
Men kan vi inte stå här och låtsas när du säger vilken knipa jag är i.
Ambassadören ger en konsert i kväll och jag tänkte titta förbi.
Du bara fortsätter le vad jag än säger, va?
Kan vi inte ses där ute sen?
-Gode Gud... Mason. -Ambassadör Whalen.
Förskräckligt, utan tvekan.
-Roligt att se dig, Frank. -Knappast, men tack för försöket.
-Gratulerar till allt det här. -Nu vet jag att du jävlas med mig.
Gå och hitta Don. Vi kommer sen.
-Fick flygresan bra? -Bra nog.
Såg du dig omkring på hitvägen? Visst skär det i hjärtat?
Du missade ett sjuhelvetes krig.
PLO kastade bomber, regeringen slog tillbaka, Israel drogs in.
Vad fick vi? 50 000 döda och en stad som är uppskuren som en pizza.
PLO är kvar och hoppas att vapenvilan håller.
För Israel söker ursäkter för att visa de fina vapen som vi gett dem.
Mason Skiles, överste Gary Ruzak, NSA.
-Törstig? -Visst. Bourbon, ren.
Innan vi börjar ska du veta att vi alla vet vad du har gjort.
-Och vad är det? -Du kom hit utan att veta nåt.
Du känner Don Gaines, chef på politiska enheten.
-Det var ett tag sen. -Verkligen.
Varsågod. Sätt dig.
Okej...
Wow. Två spioner, Vita huset och en ambassadör.
En av er kanske kan berätta vad jag gör här.
-Har du pratat med nån här nyligen? -Nej.
-Du har väl kontakt med nån här? -Nej.
-Inga telefonsamtal, julkort? -Vart vill ni komma med det här?
-Vem basar här? -Vi tjänar alla presidenten.
Om han inte är näste man in genom dörren, berätta vad fan det gäller.
För tre nätter sen togs en amerikan på gatan i västra Beirut.
Nästa morgon fick vi en kommuniké från Milisen för islamisk befrielse.
Väldigt ren, ingen retorik. De har honom, de vill prata.
De vill att du mäklar fram avtalet.
-De bad uttryckligen om dig. -Vem skulle göra det?
-Det är inte det vanliga PLO. -Det är en minoritetsåsikt.
De vill inte ha hit israeliska tanks. De tar inte den risken.
Just nu utesluter vi ingen. Allt är tänkbart.
-Vad vill ni att jag ska göra? -Du är en van förhandlare. Förhandla.
Jag är här för att nån dåre drog mitt namn ur en hatt.
Kidnapparna vill förhandla.
De hörde av sig fort. Ni har nåt som de vill ha.
Syna bluffen. Säg att jag vägrar. Låt baksidan ringa i deras öron lite.
Om de nappar, suveränt. Då har ni er första eftergift.
Jag är ärligt talat lite förvånad. Jag trodde att Cal skulle vara här.
-Cal Riley? -Det är Cal som är gisslan.
Ni stod varandra rätt nära. När pratade du med honom sist?
Jisses... För tio år sen.
-Radiotystnad? Ingenting? -Nej.
-Vi tror att Cal begärde dig. -Baserat på vad?
-Inget specifikt, men... -Nej. Jag ser inte det hända.
Cal är min chef. Vi kör hälften av mellanösternoperationerna härifrån.
-Förstår du vad det betyder? -Ja, ni är rädda att han ska prata.
Han har varit här i 13 år. Han vet allt.
-Än så länge är inget röjt. -Vad vi vet.
-Om det skiter sig är vi rökta. -Nu väntar vi. Det är deras drag.
Så frågan som jag behöver ett svar på från dig just nu är:
Kan vi räkna med att du spelar med tills vi får hit vår insatsstyrka?
Vi nämner inte Cal. Han är på ett jobb och ingen behöver veta.
Gary Ruzak kommer till Beirut i morgon, så ni har aldrig träffats.
Vi tog hit dig för vi ville veta vad fan du gjorde här.
-Spel är inte min grej. -Jo då, Mason. Det är Texas Hold ´Em.
Två kort i näven och allt annat på bordet.
Spela bara verkligheten.
Du är en förvirrad 40-årig änkling mitt i en lång vinter.
Du ska låtsas vara här och föreläsa, men du vet inte varför du kom hit.
Ditt namn dyker upp ur tomma intet och vi blir väldigt nervösa.
Vi plockar in dig för att kolla och du blir förnärmad över vårt intresse.
-Så jag går skitarg härifrån? -Det funkar för mig.
Ms Crowder då?
Att locka en jetlaggad amerikan i din ålder med en brud brukar funka.
-Är vi klara här? -Du blev plötsligt väldigt viktig.
-Är det ett misstag? -Jag vet inte. Och det är sant.
Gaines testade dig bara. Alla är hårt pressade.
-Är det inte det du vill ha? -Vad menar du?
-Du vore inte här utan all action. -Tror du jag söker spänning?
-Jag vet inte. -Nej, det gör du inte.
Okej, visst. Upplys mig då. Vem är du, ms Crowder?
Jag är en brud i bil som kör en irriterad turist till hans hotell.
Kan vi ta en snabb omväg?
-Vart? -Jag ska visa dig var jag bodde.
Wow.
PLO hade en sändare här. Före vapenvilan sprängde israelerna den.
-Det måste ha varit vackert. -Det var det verkligen.
-På alla sätt. -Skidåkning, bad och fester?
Nej, inte bara det. Vi gjorde bara det vi ville göra.
Vi var lyckliga.
Jag vet inte riktigt hur det blev till det här.
Det är bra.
-Är Cal fortfarande ihop med Alice? -Såvitt jag vet, ja.
-Var är hon? -De har en lägenhet i Aten.
Alice tog dit familjen när kriget började. Cal stannade i Beirut.
-Det går inte att ha barn här. -Vet hon att jag är inblandad?
Jag vet inte om Gaines sa det till henne. Vi borde åka härifrån.
Vad tror du om allt det här? Ärligt. Ska de rädda Cal eller hemligheterna?
-Det är en elak fråga. -Du måste ha tänkt på det.
Nej, jag oroar mig för om du ska hjälpa oss.
Okej, låtsas att jag gör mitt jobb. Vem jobbar jag åt?
Vita huset? UD? Don Gaines?
Gör Cal till din klient, om du inte klandrar honom för det som hände här.
Står det så i min akt? Lyssna...
Vi klantade oss alla här. Varenda en av oss.
Transport väntar i Paris.
Alice har varit ganska bestämd om att gå på begravningen.
Jag ringer dig när jag kommer dit. Vi kanske gör nåt i USA sen.
Säg det till henne.
Jag undrar hela tiden om jag ska klara det här.
-Du kommer klara det fint. -Skitsnack.
Förr eller senare inser du att inget av det här var ditt fel.
-Det knäcker mig när du säger det. -Då slutar jag säga det.
-Var rädd om dig, Cal. -Hey, Mace. Mason!
Mason!
Mason.
Mr Skiles?
Mr Skiles! God morgon på er.
Jäkla trafik. Vi är redan sena. Hon väntar.
Det är den blå Renaulten rakt över gatan här. Ser ni den?
-Precis där. Iväg med er nu. -Okej.
Mr Skiles! Var inte rädd.
Skojar du eller? Jag pratar om kortspelet.
-Jag skulle bete mig naturligt. -Nå, Bashir, din nye vän?
-Han är PLO:s handelsminister. -Han verkade inte så revolutionär.
Han är långt hemifrån. Han har hus i Spanien, lägenhet i Sidon-
-och den belgiska horan Sandrine i en lyxvåning på Rue Hamra.
-Hur har han råd? -En miljon per månad från flygbolag.
Det är han som garanterar att PLO inte skjuter ner planen.
-Vart kör du mig? -Kidnapparna vill träffa dig.
Vi signalerade för 20 minuter sen och fick precis svaret.
Vi har 4 miljoner dollar och ett Sealteam på en kryssare vid kusten.
Vi får rikta om spaningssatelliterna.
Allt är på plats, så låt oss hoppas att de är värda att prata med. Kom.
-Mår du bra? Du ser jetlaggad ut. -Jag mår fint.
Då åker vi!
Det är syriska flygvapnet.
Jag vete fan vad de gör där. Skiten kommer närmare.
Vi skickar in fyra av de våra. Vi håller fyra av deras.
När vi är klara så kör vi samma väg tillbaka.
Vi kör på gehör från nu, Mason. Ta rygg på oss så klarar vi oss fint.
-Gaines sköter snacket. Förstått? -Jag är bara med som pynt.
Då går vi.
Sitt! Vi har väntat.
Han sa att han har väntat.
Hur kan vi vara säkra på att han lever?
Ni tror på det jag säger. Vem av er är Skiles?
-Han frågar vem som är Skiles. -Säg att det är för lite att gå på.
-Vi är oroliga att... -Mina frågor får inga svar!
Jag är Skiles.
Jag är nyfiken. Mina vänner är nyfikna.
Hur kan jag hjälpa till när andra inte kan?
Jag ska inte svara på frågor. Jag säger till er hur det ska bli.
Jag ställer frågorna.
Krav kan kastas ut genom ambassadens fönster.
-Vi ska höra varandras röster. -Min röst?
Dessa män borde tala.
Han såg sin mor och syster sprängas för två dar sen i Barjesh Kjehelem.
Känner ni igen det ljudet?
Ljudet av amerikanska bomber som faller från sionistplan.
Ni kanske ska fråga honom vad han behöver.
Det räcker nu!
Säg det. Säg det.
Vad är priset för vår mans frihet?
Pris? Tror du att du är på souken?
-Tror du att du är på souken? -Tror du vi säljer läppstift?
Ja, Saiyid. Marknaden har öppnat. Kom in, kom in!
-Vad har du gjort? -Ifrågasätt mig inte.
-Är allt okej där inne? -Ta ut honom.
Det är okej.
Stanna där.
-Allt är okej! -Det är okej, avvakta bara.
Jag ber om ursäkt.
Min vän var gammal. Han var förvirrad av...ilska.
Jag vet att när vi pratar med Amerika så behöver vi vara tydliga.
Vi måste välja ord med omsorg.
Håller ni med, mr Skiles?
Har jag förändrats så mycket?
Vad fan är det här?
-Känner du honom? -Ja, det gör jag. Karim.
-Karim Abu Rajal. -Du ser äldre ut.
Det gör du också.
Beklagar omständigheterna. Vi har tyvärr ont om tid.
-Sluta be om ursäkt. Vad vill du ha? -Gary, håll käften!
Min bror! Rafid Abu Rajal.
-Han är känd för er. -Ja.
Jag ger er mr Cal Riley om jag får tillbaka min bror.
-Varför tror du att vi har din bror? -Inte ni, Israel.
-Varför kommer du till oss? -Varför till sonen när fadern är här?
Menar du att israelerna har Abu Rajal i förvar och tiger om det?
-Jag tror att vi hade vetat det. -Han försvann vid gränsen i söder.
-Förstår ni vad jag vill? -Ja. Cal mot din bror.
Jag har förklarat mina villkor.
-Beskriv Cals tillstånd. -Han lever.
-Hur kontaktar vi dig? -Jag pratar bara med mr Skiles.
-För han litar inte heller på er. -Vänta lite nu.
Om de inte hittar din bror så får du hitta på ett alternativ.
Alternativ? Det här är alternativet.
-De kan ha dödat honom. -Sandy, det är Israel.
Dödat honom utan att veta det. Eller så vet de inte att det är han.
-Han har inte identifierats än. -De har jagat honom i tio år.
Eller så gömmer han sig så bra att hans egna inte vet var han är.
Eller så har de honom i Tel Aviv i en bur med en sladd i örat.
Tror du de släpper honom så han kan spränga en ny busslast israeler?
-Så plocka fram checkhäftet. -Det är Abu Rajal! Han är München!
-Allt har ett pris. -Glöm det.
-Det är värt ett möte. -Berättar vi om Cal så dör han.
Vi släpper en bomb och ser vad som händer. Fixa ett möte i Israel.
-Vänta lite nu. -Jag kan göra saker ni inte kan.
-Jag kan vara hård. -Du talar om våra vänner.
-Du fattar inte ett jävla dugg. -Hur mycket är Cal värd då?
Tror ni Karim är den enda som vet att de sitter på guld?
När blir en av hans killar äregirig eller arg och gör nåt korkat?
Just nu är ert enda problem att återförena Abu Rajal-bröderna.
Om Rafid spränger en buss till så får ni ta det när Cal är räddad.
Ni kan inte vara artiga eller förutsägbara.
Ni behöver kort att spela ut och ni behöver korten nu direkt.
Därför ska vi skärra israelerna innan de vägrar tala med oss.
Ledsen, men det är bortkastad tid. Rafid Abu Rajal? Seriöst?
-Vad händer här, Gary? -Skit samma om ni inte har honom.
Om vi visste var han var så hade han varit död nu.
Och han kan vara värd mer för oss vid liv.
-Varför? -Vi kom inte för att förklara.
Vi vill bara höra om ni har det vi vill ha.
Handlar det här om att du letar efter mannen som dödade din fru?
-Hade det satt bollen i rullning? -Det finns ingen boll.
-Kom ni ända hit bara för det? -Okej.
Hypotetiskt. Bara för skojs skull.
Säg att ni har honom. Vad skulle det krävas? Vad önskar ni er?
-Det finns inga gränser. -Jag är ledsen, Gary.
En dag måste du berätta för mig vad det här gällde för nåt.
Jag var galen som tog med dig hit. Det här är vrickat på alla sätt.
-De hör av sig till oss. -Jag jobbar med dem varje dag.
-Vi är inte klara här än, Gary. -Är du full eller tokig?
Vi har kört igång. Du måste vara redo.
-Kör till flygplatsen. -Din vän är sjukt nyfiken.
-Du är tokig. -De ringer innan vårt plan lyfter.
Om jag har fel så slipper du mig. Om jag har rätt-
-sluter du avtalet på nästa möte som jag blir utkastad ifrån.
Snälla du, håll käften.
Mr Ruzak? Telefon till er.
München-OS. Madrid.
16 israeliska turister.
Synagoga i Istanbul. 14 offer. Barn.
El Al flight 305. 46 döda. Familjer.
Allt detta - Rafid Abu Rajal.
Så hur mycket?
-Vi vet våra krav, men inte priset. -Vi hade aldrig släppt honom.
-Det är en tuff öppning. -Är han döv?
-Det här har spårat ur. -Det är en enkel fråga. Hur mycket?
-Vi sa inte att vi har honom. -Vad fan gör vi här då?
Nej. Vad fan gör du här?
Vänta på mig. Vänta på mig.
-Hypotetiskt? -Har de honom?
De säger inget, de ska kolla igen. Han kan ha försvunnit i systemet.
Jag tror att de har honom. Jag tror att de har honom.
-Vad vill de ha? -Mer än att du inte är inblandad?
Syrien har luftvärnsbunkrar i hela Bekaadalen. De vill ha bättre bilder.
-Är det allt? -24 syriska mål som de inte ser?
Tro mig. Det är viktig strategisk information.
Sa du till dem att det var Cal eller visste de redan det?
Trodde du att de skulle sluta ett avtal i blindo?
Klart jag sa det. Detta är inte handelskammaren.
Vi spelade good cop, bad cop med tungviktsvärldsmästarna.
Vi hade tur, okej? Men där slutar dravlet.
Nu är du vår talesman med Karim. Inte mer. Punkt slut.
Det här är skitsnack rakt av! Syriska bunkrar, så fan heller.
-De är ryskbyggda. -Frank, tiden tryter.
-Skojar du, Gary? -De vill ha...
-Varsågod. -Tack.
Säg inte ett ord.
-Relationerna med ryssarna hotas. -Därför tar Washington besluten.
Vi pratade med ministern och han var väldigt tydlig.
Ger de oss Abu Rajal så ger vi dem bilder på Bekaadalen...
Bilderna är allt som hindrar Israel från att gå in över gränsen.
Utan luftvärn kan Israels flygvapen göra precis vad fan de vill här uppe.
Ger ni dem bilderna kan vi dela ut flytvästarna till PLO i kväll.
-Tycker du att Riley är värd det? -Lägg av, hörni.
Du gillar det, var, Gary? Två flugor i en smäll.
Du har jobbat för en israelisk invasion i månader.
-Du får nog höra med din chef. -Jag ska ringa ministern.
Gör det du måste göra.
-Ser du vad du har missat här? -Vi tar fram en plan.
Vi är igång. Det är positivt. Låt oss se hur de svarar.
Har du sagt det till honom?
Alice är i stan. Hon flög från Aten i morse.
Hon är arg. Hon är i deras gamla lägenhet i ett nu farligt område.
Hon vill säkert prata med dig.
Vi måste ta henne därifrån.
Han är på väg.
Skiles är här.
Alice.
-Om det är till mig, så... -Nej.
Det är ändå varmt. De har haft elen avstängd hela dan.
Don Gaines sa till mig att du är alkoholist. Det lät logiskt.
Gud vet vad han säger om mig.
Jag vet att det är mycket att ta in just nu.
-Jag vet att de vill få mig härifrån. -Du måste tänka på flickorna.
Du säger det som om du känner dem.
Flickorna har det bra. De bor hos mina föräldrar.
De är lyckligt ovetande om alla vuxengrejer.
-Tror du att Cal lever? -Det tror jag.
-Folk verkar väldigt motiverade. -Hur verkar de? I Beirut?
De flesta vill se honom försvinna.
-Vilka vill det? -Cal tyckte sig få ha en åsikt.
En med så många hemligheter borde kunna hålla käft.
-Om vad? -Israel kommer att misslyckas här.
De drunknar som alla före dem. Fast våga inte säga det högt.
-Har han gjort det? -För guds skull!
Alice, jag gör allt jag kan. För att rädda honom.
Du har visat att du kan krossa honom. Att väcka liv i honom blir svårare.
Herregud, det här stället...
Att bo här... Allt som vi kunde ha gjort...
Vi kunde ha flyttat vart som helst.
Han har väntat på att du ska komma och säga att han kan ge sig av.
Och här är du nu. Det är för sent.
Säg till dem att jag åker i kväll. Och du är skyldig mig en tjänst.
När du lämnade Beirut packade jag era saker.
Porslin, papper... Nadias kläder - allt.
Om Cal inte överlever packar du åt mig. Det är inte mer än rätt.
-Hon är klar att åka. -Han är på väg ner.
Monsieur Skiles?
-Är han på väg? -Ja. Han kommer till dig.
Mason?
Han försvann. Kom igen.
Inte så fort!
Ta henne härifrån och det nu. Han försvann. Fan!
-Inte så fort! -Följ mig.
Nej, stanna nu.
Stanna!
Stanna! Stanna!
Hoppa in!
-Du åkte till Israel. -Ja. De sa att de kanske har honom.
-Så nu väntar vi. -Väntar ni på dem?
-Skitsnack! Ni väntar inte på nåt! -De vet att det är viktigt.
-Säg åt dem att få det att funka! -Jag kom tillbaka för två timmar sen.
-Vi försöker. Jag behöver träffa Cal. -Omöjligt.
-Jag måste prata med Cal. -Hitta Rafid. Det kommer först.
-Det är omöjligt. -Bara om han är död.
Skojar du? Ska jag lita på dig nu? Det är ditt fel att jag är här.
Jag offrade hela mitt liv för att skydda dig.
-Ut! -Lyssna noga om du vill se din bror.
Jag gör ingenting förrän jag har pratat med Cal.
-Vi har honom inte. -Va?
Vi har kollat. Vi har honom inte.
-Hjulen är i rullning, Roni. -Och?
Ni sa inte att Cal Riley är gisslan. Vi kan ha folk som är i fara nu.
-Utan Abu Rajal? Det blir knepigt. -Jobba med det du har.
Vad har jag då? Säg det. Du hann tänka på resan hit.
-Du vet vad jag vill ha, Gary. -Säg det!
Utnyttja det här tillfället. Gör Riley till brytpunkten.
Amerikansk ambassadtjänsteman tas på gatan, kidnappas, dödas.
Monstren har tagit över Libanon och nåt måste göras.
-Ge oss grönt ljus. Vi rensar upp. -Och bara offra Cal?
-Och ge Israel nycklarna till stan? -Han har gett oss problem i många år.
Cals nätverk? Hans källor? Hade NSA bara kastat bort det?
Kommer han inte tillbaka snart så har de inget val.
Du har citroner, Gary. Gör lite lemonad.
Anar du hur många vi har där ute som letar efter dig?
Tydligen för få.
-Vad sa pojken? Följ mig ? -Han gav mig en papperslapp.
Det stod bara Karim på den. Jag fick besluta mig fort.
-Dök ingen upp? -Nej, pojken stack.
Jag gick tillbaka hit och såg ingen som letade efter mig.
-Jag stannar inte. -En till för mig, tack.
-Ta av ditt bälte. -Va?
Under bordet. Jag ger dig ett nytt bälte.
-Vad då? Med en sändare? -Jag får inte tappa bort dig igen.
Du ska föreläsa i morgon, så gör det där till din sängfösare.
Och ät nånting.
Tack.
Det har gått fem dar nu, Gaines.
-När börjar du ta in Cals folk? -Jag vet inte.
Tänk om allt var lögn och de har torterat Cal hela tiden.
-Det är Mossad som talar. -Nej, fan, det är sunt förnuft.
Om Cal pratar tänker du då vänta på-
-att liken ska hopas på trottoaren utanför ambassaden?
Tel Aviv älskar det, va? Vi förlorar alla källor och de kontrollerar stan.
Det är ett svårt beslut, Don. Men du måste tänka klart på det.
Ge mig bara tolv timmar till.
Vi kanske har tur.
-Vad fan ska vi göra med Skiles? -Göra? Han är alkis.
Han har bältet nu, så håll ett öga på honom.
Om han sabbar nånting... En syndabock är alltid bra att ha.
Tack. Ja. Och...nästa fråga.
Du i randig skjorta och glasögon. Tala högt. Var inte blyg.
Ni jobbade med Parisavtalet som ung. Var det er första förhandling?
Min första? Nej. Nej, långtifrån.
Jag var enda barnet i ett väldigt litet hem med två människor-
-som hatade varandra lagom nog för att hålla ihop.
Så man kan nog säga att jag har mäklat sen innan jag föddes.
För att ge er lite kontext... När jag var runt nio år-
-kom min far hem en kväll från en av sina älskarinnor.
Och min mor gav honom ett dussin av hans bästa brevduvor att äta.
Tio år senare hörde jag ömsesidig garanterad förstörelse .
Men jag var väl förtrogen med det när jag växte upp i det där huset.
-Kör, kör! - Sök på kanal 5. -Kanal 6.
-Hitta min signal. -Jag försöker.
Jag ska hjälpa er, mr Teppler.
Apotek Jumblatt!
-Va? -Jumblatt nära druskyrkogården.
Apotek Jumblatt. Du går härifrån ensam.
-Du måste dit nu. -Ja.
-Koppla mig till Crowder. -Hon sitter där ute.
-Svara. Linje 2. -Sandy?
-Var är Skiles? -Ingen aning.
-Var fan är min signal? -Vi måste röra på oss.
-Var är han? -Han är borta.
-Han försvann. -Okej. Vi åker nu.
Tappa inte bort honom. - Jävlar. Skiles är försvunnen.
-Försvunnen eller tagen? -Han har bältet.
-Signalen ska reläas hit! -Ja, sir. Jag jobbar på det.
-Varsko Seal-teamet. -Ethan, ring upp sergeant Barry.
-Det är farligt här, min vän. -Tack.
Stanna där!
Rör dig inte.
Ta på dig den där.
Okej. 275 meter, rakt fram. Bra signal.
275 meter. Tydlig signal.
Låser på signalen. Rör sig åt sydväst, 180 meter.
Kör vänster in på Rue de l´Armée.
Vi kör åt vänster nu. Signalen stabiliseras.
Den är stilla.
Visitera honom!
-Ge mig en adress. -Kan vi få en adress?
-Gaines, kom här. -Vi skickar in dem, va?
Säg åt Crowder att sticka innan det börjar smälla.
Skynda på!
Rör er inte! Håll händerna så att jag ser dem!
Håll händerna uppe! Rör er inte!
Jävla skit!
Du har en minut.
Hej, Cal.
Du hallucinerar inte. Det är jag, det är Mason.
Är du okej? Du ser okej ut.
Jag ska hjälpa dig, men vi måste jobba fort.
-Mason, hur kom du hit? -Nej, sluta! Lyssna på mig.
Rafid Abu Rajal är försvunnen. Vi försöker byta honom mot dig.
-Brodern? -Ja.
De bad mig komma och förhandla. Nu lyssnar du väldigt noga på mig.
De skickade mig till Israel för att försöka hitta honom.
Du vet hur galet det kan bli där och ibland måste man pressa på.
-Israel? Nej. Där ska du inte... -Karim har varit väldigt tålmodig.
Karim har varit väldigt tålmodig.
Dina vänner på ambassaden... De gillar den här idén.
Ja. Jag har inte så många vänner som jag hade förut.
-Okej, du ser att allt är okej. -Jag tror att alla behöver vänner.
Jag vet att jag skulle behöva en vän, en som jag kan lita på.
Va? Är det inte sant?
Att man litar på folk som känns som en varm geinsare .
Va? Vad tycker du om det, Cal?
Vad tycker du om geinsare ? Kan man lita på geinsare ?
Nej. Nej, jag hade inte litat på geinsare .
Jag hade känt mig mycket säkrare bland kråkor . Hellre kråkor .
-Okej, det räcker. -På en sandstrand.
Har du pratat med Alice? Be henne visa bilden på flickorna.
I fotoalbumet i min lägenhet. Behöver ni Abu Rajal?
Säg till Alice att jag prisar och lovsjunger hennes omsorg.
Säg att jag prisar och lovsjunger hennes omsorg!
-Vad fan var det? -Jag fick prata med honom.
Du har sju timmar. Nej, nu är det slutpratat!
Kom till Fadya-korsningen kl. 2.30 med min bror.
Karim, det är inte möjligt.
Då säljer jag Riley till iranierna. Lycka till med dem.
Fadya-korsningen kl. 2.30.
Stanna!
-Ställ ner flaskan! -Är pistolen verkligen nödvändig?
Jag önskar att jag visste det. - Kom upp, han är här.
-Vänta lite med det. -Vad fan gör du här?
Jag letar efter nåt som Cal sa var viktigt.
Vänd dig om, för fan! När var det här?
-För runt en timme sen. -Jaså? Säg nåt jag kan tro på.
Cal sa att jag kan lita på dig. Och att Gaines inte står på vår sida.
-Vem fan jobbar du åt? -Min vän.
Cal eller Karim?
Han sa åt mig att leta efter ett fotoalbum med nåt viktigt i.
-Var är han? -Han är okej.
-Vi åkte runt. Jag hade ögonbindel. -För att du tog av bältet.
Tror du jag vill att Gary Ruzak ska bomba min sista kända vistelseort?
Det finns inget i fotoalbumet. Här finns inget. Vad fan händer?
Don Gaines har fört över pengar från stationen till sin bank på Cypern.
Cal upptäckte det och skrev en anmälan. Den har du letat efter.
Men Cal ville vänta ut vapenvilan innan han avslöjade det.
Jag tog ut den ur fotoalbumet så att Alice inte skulle hitta den.
Gaines är en tjuv och Cal vet det. Är inte det problematiskt?
-Don vet inget. -Satsar du Cals liv på det?
-Cal är för värdefull. -Nej, Sandy. Nu kan Cal offras.
Han hotar Gaines och hindrar Ruzak.
De vill bli kvitt honom och behöver inte vänta så länge.
Karim gav oss sex timmar för att leverera brodern.
Du har fel. Vi har en tidsfrist. De kopplar in Vita huset.
-Israel måste ge med sig. -Israel har aldrig haft Abu Rajal.
Det kostade dem inget att leka med Ruzak.
-Sandy? -Ja, jag är här.
Lyssna på mig. Lyssna på mig. Cal avslöjade det. Okej?
Han sa hela tiden: Prisa, Lovsjunga, Omsorg.
Jag tror att han har rätt. Jag tror att PLO har Abu Rajal.
Vad gör vi?
Hämta bilen.
Kom igen, Sandy, tänk efter. Du är PLO, du är Arafat.
Du vill ha vapenvilan och vill inte att israelerna går över gränsen.
En incident till, en bomb till, ett mord till-
-och de rullar in och tvingar ut er i havet.
Rafid Abu Rajal och hans grupp är ett problem. Han kan inte styras.
Vad gör du om du är Arafat? Jag hade gjort mig kvitt honom.
Jag hade lagt Abu Rajal på is, för han vill sabba det här.
Han vill helt att det exploderar. Ruzak vill det som Abu Rajal vill.
Han sa det, vi hörde honom. Två flugor i en smäll.
Han vill så split och ge Israel ett skäl att gå in i Libanon.
Det är Cal som säger det här. Han berättar för oss vad som händer.
Om Gaines, Ruzak, Vita huset och Tel Aviv får köra sitt spel-
-så dör Cal.
-Att vänta bara ökar risken. Okej? -Vi brände vår chans i dag.
Jag behöver en lista med Cals källor och kodnycklar.
Vi måste kolla hans folk så att vi kan flytta dem som fyller kraven.
-Du förstår? -Det är en dödsdom.
Jisses, Sandy. Ingen slutar hjälpa Cal, okej?
Men vi måste vara redo och vi har många oskyddade ute på fältet.
Jag vet hur du känner det. Det kunde vara vem som helst av oss.
-Du har rätt. -Vi kanske har tur.
Skiles är ett andra problem. Vi måste fixa honom snarast.
Vi tog honom för en halvtimme sen. I baren på hotell Napoli.
De lämnar över honom så fort han har nyktrat till.
Låt honom inte nyktra till. Håll honom packad.
Få honom att skriva på ett sekretess- avtal och skicka iväg honom.
-Okej. -Du, Sandy?
Du har gjort ett skitbra jobb. Hoppas du vet det.
-Det har noterats. -Tack. Tack, sir.
-Ångrade du dig? -Det är lite för sent för det.
Om 1 1/2 timme öppnar vakthavande kassaskåpet på ambassaden och ser-
-att fyra miljoner dollar saknas.
Du hade rätt, vi står ensamma. Det är Raffik. Han följer med oss.
-Vart ska vi? -Vi ska försöka sluta ett avtal.
-Och pressa PLO? -Varför inte?
Jag slår vad om att du kan göra mycket med fyra miljoner.
Rami? Nu åker vi.
Sandrine?
Min älskade!
Min älskade.
Lyssna noga, Bashir.
Du säger det som jag vill veta. Annars blir detta din sista suck.
-Vad är det här för dumheter? -Rafid Abu Rajal. Var är han?
Var?
Du är inte mitt enda alternativ, Bashir.
Dra åt helvete!
Döda henne.
-Pistolen? -Gör som jag säger!
-Det väsnas för mycket. -Döda henne i sovrummet då!
Sandrine!
Vad är det för vansinne? Låter du en kvinna hunsa dig?
Vi provar en gång till.
Rafid Abu Rajal? Var är han?
Nu när du har sagt var han är behöver du bara hämta honom.
Kalla det hittelön. 50 000 dollar nu och 50 000 när vi får honom.
Plus 2 miljoner om du kan leverera Abu Rajal till Almezzaratorget-
-vid liv och inom en timme.
-Det är inte så lätt. -Vi vet att det inte är så lätt.
-Därför ber vi dig så snällt. -Och om gubben säger nej då?
Om gubben säger nej så försvinner alla pengarna.
Vakthavande sa att hon kvitterade. Han trodde det var till handkassan.
-Allt? Alla fyra miljoner? -Hon kan Rileys kod.
Hon har radio, en bil, vapen.
Var försiktig.
Gör dig klar.
Jag litar på honom. Han är Cals man.
Om Cal inte kommer tillbaka är han rökt.
-Han kämpar för sitt liv. -Är det det du gör? För Cal?
-Du kämpar som fan för det. -Det är ingen stor romans.
Det är det inte.
Vi är här och det blir ensamt.
Hellre jag än nån annan.
-Kom igen, Bashir. -Han dumpar oss inte för 50 000.
Om han försöker lura oss så blir det på rubbet.
Hur känns det att sabba sin karriär på en natt? Det borde du veta, va?
Du är tuffare än jag var.
Jag blir sällan överraskad. Inte positivt i alla fall.
-Det är min version av en komplimang. -Okej. Tack då.
-Två bilar närmar sig. -Från vilket håll?
-Sydost på Rue de Damas. -Sydost på Rue de Damas.
-Välj din plats. -Hon sa åt honom att göra sig klar.
-Hon loggade ut. -Kan du pejla henne?
Nej, hon använder två radior. Jag kanske kan spåra uhf-signalen.
Var ligger Rue Damas?
-Varsågod. Två miljoner dollar. -Två miljoner räcker inte.
Jag har bråttom och betalar redan för mycket.
-Vi säger nej till två miljoner. -Mason. Det är Abu Rajal.
Får vi prata mellan fyra ögon?
Vi sa två miljoner till Bashir och ni gav oss Abu Rajal. Nu snor vi på.
Jag har inte mer. Avtalet talar för sig självt.
Du börjar aldrig med ditt bästa bud om ditt liv hänger på det.
-2,25. -5 miljoner.
-3. -4,5.
Jag har exakt 3,9 millioner. Varför ska bara Bashir tjäna på det?
Om du tar 3,9 nu, så säger jag till Bashir att du gick med på 3,5.
Då kan du åka hem till Arafat med huvudet högt och 400 000 i fickan.
-Kör till. -Okej, kom. Vi fick honom.
-Hämta resten av pengarna. -Det här är allt.
Jag kände på mig att vi skulle lösa det här.
Men du har inte frågat vad jag ska göra med honom.
-För det här priset? -Titta på min hand.
Ser du? Ett lasersikte. Det sitter på min vän Raffiks maffiga gevär.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
-Jag trodde du kom i god tro. -Nu vill jag gå i ett stycke.
Rör dig först när vi har åkt, så kanske du kan bränna lite pengar.
Nu åker vi!
-Var i helvete är de? -På bottenvåningen.
-Hur länge till? -Han kanske väntar.
Vi har väntat för länge.
Nu sticker vi.
Jag vill åka. Kom nu.
-Kör! -Nu åker vi.
Var beredda. 300 meter.
-Det är den kristna milisen. -Vad gör vi?
-Jag snackar igenom oss. -Med Abu Rajal i bilen? Omöjligt!
-Rami, nej! -Jag kör rakt igenom!
Vi klarar det!
Du är inte klok.
De kommer inte.
Kom igen nu, de kommer inte.
Stäng av motorn.
Stäng av den!
Var beredda.
Vart ska du? De väntar på mig.
-Vad som helst kan hända. -Jag stannar inte här.
En sekund till med den här mordiske jäveln och jag blir tokig.
Må detta vara din sista turdag, du son av en hora.
Var beredda. Båda två.
-Vad fan är det här? -Nej, du lägger dig inte i.
-Det kan du ge dig fan på. -Det är inte din grej.
Det är en underrättelseinsats.
-Mason, hör du mig? -Ja, Sandy, jag hör dig.
Det är han. Det är Karim.
Positionen, kom igen.
Jag har radion på så att du hör vad som händer.
Cal går först. Kommer han över välbehållen, så får du din bror.
-Varför skulle jag gå med på det? -Du har mig. Jag stannar.
-Du är inte värd så mycket. -Du skulle kanske valt nån viktigare.
Okej, okej. Vi går framåt. Cal kommer över.
-Jag stannar här. -Jag närmar mig signalen.
-Ge mig bara 30 sekunder. -Skicka iväg ett team nu!
-Skicka iväg ett jävla team! -Nej, för helvete!
Det här är Masons deal. Låt honom spela sina kort.
Ingriper du nu ser jag till att du får svara för det i senatsförhöret.
Jag tänker på Nadia.
Bra människor lider alltid mest.
-Hade vi så fel om dig? -Vad? Om jag var en terrorist?
Inte då. Inte den kvällen.
Men på morgonen efter.
Skär loss honom.
Hur är det? Är du okej? Vi ska göra så här...
Du går över ensam. Jag stannar här tills allt är klart.
-Är det din plan? -Det är ett pågående arbete.
-Jävlar. -Okej, gå. Vi ses på andra sidan.
Gå!
-Han kommer över. Gör klar brodern. -Uppfattat. - Ta ut honom.
-Cal? -Ja. Det är jag.
Cal...
Lillebror.
-Rafid! -Karim!
Jag visste att du skulle klara dig.
-Karin, är allt bra? -Släpp honom!
Och jag tackar dig, bror.
-Rafid, nej! -Förbannar du mig?
-Du är fri, Rafid. -Karim, vi är klara. Allt är lugnt.
Spring, Mason, spring!
Rafid! Rafid!
Mason!
Mason, kom!
Ta min hand!
Jag har dig!
Bernard! Jättebra. Hoppa in.
Sandrine! Hoppa in!
Okej, då lyfter vi.
Jag är snart klar här.
Okej, du är färdig.
-Kan du inte prata med Mason? -Okej.
-Är du okej? -Jag svarar när drogen slutar verka.
-Du då? -Jag svarar när jag har duschat.
-Tror du att de hittar Karim? -Om han inte hittar oss först.
Helt otroligt att du klarade det.
Det känns som om jag har vunnit på lotto.
Du räddade mitt liv och jag fick träffa dig igen.
-Vi måste ses snart igen. -Det vore trevligt.
Tack, Cal.
Det är drogerna som talar.
Klarar du en snabb avrapportering på ambassaden?
-Behöver jag en advokat? -Det är mer typ en lunch.
-Är Ruzak där? -Han sitter på planet till DC.
-Han har mäktiga vänner. -Vem är stationschef?
Den tjänsten blev precis ledig. Don Gaines slutade i morse.
Jag är inte säker på varför, men vi klarade budgeten.
Jag säger bara att alla är nöjda med resultaten här, Mason.
Saker hände i all hast och folk betedde sig på sätt som kan tolkas-
-på många olika sätt.
Sluta svamla, Frank.
Alla fick det de ville ha. Det händer sällan, så var glad.
-Åker du med mig? -Jag tar honom.
Ska vi bara glömma att det hände? Tänker du acceptera det?
Du borde prova. Om jag var du så hade jag tagit farväl av Beirut.
-Men om du var du, då? -Min förhandlingsposition är hyfsad.
-De har erbjudit mig fina alternativ. -Har du nån som förhandlar åt dig?
Jag har en lista.
Jag stannar här till i kväll om du vill klämma åt dem.
Israels armé har gått in i södra Libanon-
-så att PLO:s artilleri inte ska nå israeliska bosättningar och städer.
Israeliskt infanteri och pansar gick snabbt in i västra Beirut.
Den israeliska invasionen är djup och bred.
Den täcker ett område som är lite större än Delaware.
800 PLO-krigare evakuerades när fler USA-styrkor kom till Beirut.
Sprängningen av förläggningen fick fyravåningshuset att rasa-
-och de sovande soldaterna dog.
En bilbomb exploderade utanför USA:s ambassad på lunchen i dag.
Denna kriminella attack på vår ambassad avskräcker oss inte-
-från att försöka nå vårt mål om fred i regionen.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Anders Melin